Hallo!
Er der nogen?
Jeg har brug for hjælp!
TRYK HER
Okay, hør her.
Du går nok i panik,
men der er ikke tid.
Du skal fokusere. Du undrer dig nok over,
hvem der bandt dig til bordet.
Det var dig selv.
Mig, mener jeg.
Jeg skulle bruge dig til denne besked.
Det ville tage tid at forklare,
og du ville glemme det,
så du må bare stole på mig.
Du vil finde en kniv
fastgjort under stolen med tape. Find den og skær dig løs.
Nu skal du høre godt efter.
Det er afgørende, at du finder denne kvinde.
DET HER ER TEYLA. FIND HENDE.
Jeg ved ikke hvor, men du må finde hende.
Hun kan hjælpe. Tjek messen
eller måske broen.
Du må bare lede, indtil du finder hende. Glem alt andet.
Og stol ikke på nogen. Find hende hurtigt,
for hvis du ikke gør det, vil hundredvis af mennesker dø, inklusive dig.
TEYLA EMMAGAN - ATHOSIANER
14 TIMER TIDLIGERE
Katie?
Rodney! Hvad laver du her?
Jeg hørte, du var tilbage, det er længe siden...
Ja. Vi skal udforske fastlandet,
og jeg har indsamlet prøver hele ugen.
Det ser jeg. Har du fundet noget interessant?
Det minder meget om det, vi fandt på Lantea.
Vi fandt et par nye arter.
Det minder mig om, at jeg har en overraskelse til dig.
Jeg fandt denne fyr, gemt i et budskads.
Hvad er det for en?
Den har ikke et navn endnu, men jeg vil kalde den
Rodneyana villosa. Efter dig.
- Virkelig? Kan man det? - Ja.
Pas på. Børsterne kan trænge igennem huden.
Nå.
Jeg tænkte på, om jeg kunne lokke dig væk herfra
længe nok til at spise frokost.
- Det vil jeg meget gerne... - Åh.
...men jeg tror, jeg er ved at blive syg.
Jeg har hovedpine, og jeg bliver svimmel,
så jeg tænkte, jeg ville gå ned på skadestuen.
Nå...
Jeg går med dig.
Nej, Rodney, det behøver du ikke.
Du hader at være i nærheden af de syge.
Nej, egentlig ikke, det er okay.
- Det er sødt af dig. Tak. - Efter dig.
Dr. Brown.
Du har min yndlingspatient med, ser jeg.
Hvad? Vi kommer ikke pga. Mig, men pga. Hende.
- Ja. - Nå sådan. Hvad kan jeg gøre for dig?
Jeg har hovedpine, som ikke vil forsvinde
og jeg føler mig ret svimmel.
- Hvornår bemærkede du det? - I morges. Hvorfor?
For du er den fjerde, der kommer
med de samme symptomer
og den anden fra botanikafdelingen.
- Gerald? Hej. - Hvem er det?
Gerald Baxter. Han er på mit hold. Du har mødt ham før.
Det er ham med insektsamlingen.
Nå, ja. Nu husker jeg ham.
Jeg er nødt til at tage en blodprøve. Også fra dem, doktor.
- Hvad? - Hvis der er noget i omløb,
kan du også være blevet udsat for smitte.
Undskyld.
Major Dorsey og hans hold er netop vendt tilbage fra M6R-214.
De undersøgte murbrokkeområdet
og fandt dele fra muligvis to replikator-rumskibe.
Det var kun et spørgsmål om tid, før wraitherne
- slog igen. - Ja.
De besejrede de alteranere.
Replikatorerne ligner alteranere
og anvender samme teknologi,
men de vil være meget sværere at besejre.
- Oberst Carter, kom ind. - Værsgo, doktor.
Jeg har et problem.
Jeg har indført karantæne for hele sygehusetagen.
Hvad foregår der?
Elleve patienter har meldt sig i den sidste time
med hovedpine og svimmelhed.
Otte af dem er netop vendt tilbage fra fastlandet.
Ved du, hvad de fejler?
Jeg har taget blodprøver
og fundet en for mig ukendt bakterie.
Jeg tjekker den i den forhistoriske database.
Hvad vil du have os til?
Det første, vi skal,
er at isolere de, der var på fastlandet
og bede dem melde sig til dr. Neves i det ekstra laboratorium til prøver.
Okay. Hold os orienteret.
Flere prøveresultater.
Vi er begge smittet. Det er dr. McKay også.
Det gode er,
at de fortsat kun udviser influenzalignende symptomer.
- Måske bliver det ved det. - Lad os håbe det.
NUTIDEN
Hallo?
Hallo. Du skal vågne.
Hvad laver du her?
- Det ved jeg ikke. - Hvad laver du her?
- Du er ikke soldat. - Øh, nej.
- Kom med mig. Det er trygt. - Sæt farten ned. Hvad foregår der?
Det er soldaterne. Hvis de fanger os, fører de os væk.
Hvorhen? Hvilke soldater? Hvilket sted?
Klap nu i. Soldaterne hører os.
Hvad foregår der? Hvorfor husker jeg intet?
Jeg ved det ikke. Ingen husker noget.
- Har du set andre? - Ja, to andre.
- Bortset fra soldaterne. - Var hun der?
- Nej. - Jeg skal finde hende.
- Hvorfor? - Ved det ikke. Det er vigtigt.
Soldaterne har hende sikkert allerede, okay?
- Kan vi spørge dem? - Er du sindssyg?
Hvis de ser dig, skyder de dig og tager dig.
Igen det med at tage en.
Du burde skjule dig sammen med mig.
- Jeg leder videre. - Gør hvad du vil.
Jeg er da ligeglad med, om du bliver slået ihjel.
10 TIMER TIDLIGERE
Det begyndte meget pludseligt og så... Holdt det op.
- Okay, tak for oplysningerne. - Skal du ikke gøre noget?
Jeg ser ikke relevansen.
Det er et nyt symptom. Måske er det vigtigt.
Jeg kan ikke se, hvordan en snurrende fornemmelse
i dit knæ, relaterer
til denne tilstand, da kun du oplever det.
Nej, men kun indtil videre.
Vi ved jo intet om denne sygdom.
Det bedste, du kan gøre,
er at prøve af slappe af, okay? Lad mig passe mit arbejde.
- Værsgo. - Tak.
Hvad sagde dr. Keller?
Hun vil overveje det,
hun takkede for mit indspark og... Hvordan har du det?
Jeg har det okay.
Dr. Kellers hold arbejder på det.
De forsøger sikkert alt.
De skal nok finde den bedste behandling på nul komma fem.
- Er du sikker på, at du er okay? - Min hovedpine...
Den bliver værre.
Kan jeg gøre noget?
Vil du bede sygeplejersken om at komme med noget te?
Hvad er der galt med den her?
Nå ja.
Marie? Hvad sker der?
Det ved jeg ikke. Jeg blev pludselig meget svimmel.
Siger du, at denne infektion er brudt igennem fareprotokollen?
Jeg er ikke helt sikker.
Hun er muligvis blevet eksponeret tidligere,
men det ville betyde, at det har spredt sig
til den almene befolkning.
Medicinsk personale gennemfører tilfældige blodprøver
rundt omkring i byen, så vi kan få en fornemmelse.
Er det bekræftet, at den stammer fra fastlandet?
Botanikafdelingens plante- og jordprøver
var negative, men er det mest sandsynlige udgangspunkt.
Hvad med databasen?
Jeg har ikke fundet et match endnu, men jeg leder.
Der er en ting til.
Da vi ikke ved, hvad sygdommen gør eller hvordan den spredes,
eller hvorvidt indeslutningen virker,
anbefaler jeg, at vi umiddelbart suspenderer al portrejse.
Tak, doktor.
Hej. Hvordan har du det?
Det ved jeg ikke.
De har været her med mad. Bøffen er overraskende god.
Jeg har for resten spurgt dr. Keller om din ven dr. Baxter.
Hun siger, at han sover, men feberen er faldet.
- Hvem? - Dr. Baxter.
Det hedder fyren på dit hold da, ikke?
Katie?
- Hvor er jeg? - Hvad mener du?
Du er på skadestuen. Jeg bragte dig jo herned, ikke?
Hvem er du?
NUTIDEN
Hallo! Stop der.
Jeg gør ikke noget. Jeg ville bare...
Læg ham ind til de andre. Få ham væk herfra.
Javel.
8 TIMER TIDLIGERE
Hvordan ser det ud?
De tilfældige prøveresultater er kommet.
Seks forskellige personer, der arbejder i seks forskellige byområder
testede positivt.
Det lyder ikke lovende.
Enten er det et statistisk mirakel, eller også er hele basen smittet.
Vi tager prøver for at bekræfte det, men det ser sort ud.
Jeg ved ikke med dig, men jeg er okay.
Også jeg. Og det er problemet.
Hvis symptomernes fremkomst er forsinkede,
kan det spredes, før vi ved, hvad der foregår.
Jeg har informeret Stargate kommandocentral om suspensionen.
- Oberst Carter, det er dr. Keller. - Værsgo.
Du får skanningsbilleder af Katie Brown og tre andre,
som viser tegn på hukommelsestab.
De har alle en høj koncentration
af påvirkede celler i mellemste temporale hjernelap.
Bakterierne får disse celler
til at producere et hormon, der svækker hjernens evne
til at få adgang til den episodiske hukommelse.
Hvor slemt er det?
Nedbrydelsesfrekvensen varierer fra patient til patient,
men sygdommen forekommer progressiv,
så jo længere tid uden behandling jo værre.
Snart vil de ikke kunne huske deres egne navne.
Du sagde, at de første symptomer, var hovedpine og svimmelhed.
Ja.
Hvor langt tid derefter, ser vi de første tegn på hukommelsestab?
Det lader til at variere, men seks timer i gennemsnit.
Hvad med dig, doktor? Har du symptomer?
Ja, hovedpinen begyndte for en halv time siden.
Okay, søg videre i databasen. Det er vores bedste mulighed.
Ja, men hvis de her tal passer,
bliver jeg snart overløbet af nye patienter.
Der er allerede godt fyldt op her.
Messen. Vi kan rydde og anvende den.
Det er en god ide. Det vil i hvert fald samle alle
på ét behandlingssted.
Gør det.
- Er du okay? - Ja.
Hvor er jeg?
Det håbede vi, at du kunne fortælle os.
Hvem er I?
- Vi ved det ikke. - Vi husker intet.
Hvad sker der derude? Hvad så du?
Ingenting. Det var bare...
Tomme gange.
Hvordan er jeg kommet hertil?
- Soldaterne kom med dig. - Hvorfor?
De bringer alle. De siger, det er for vores egen sikkerheds skyld.
Glem det. Den vil ikke åbne.
Hvorfor gør de det her imod os? Hvorfor kan ingen huske noget?
Min... Computeren.
- Hvor er min computer? - Du havde den ikke med,
da de kom med dig. Hvorfor?
Der er en, jeg skal finde. Det er en kvinde.
Teyla. Ved du, hvem det er?
Er der nogen, der kender Teyla?
Hvem som helst?
Jeg troede, at byen automatisk låses
- til forebyggelse af den slags. - Det gør den også.
Nå? Hvad skete der så?
Spørger du mig?
Har du hovedpine?
Ja, det var vel bare et spørgsmål om tid.
- John? - Jeg er okay.
Hej. Hvordan har du det?
Jeg har det fint.
- Har du symptomer? - Nej, ikke endnu.
Heller ikke jeg.
- Hvad er der? - Hvordan ved de, at vi er smittede?
Mit blod blev ikke testet.
Heller ikke mit. Men vi er nok blevet udsat for smitten.
Og hvad så? Det betyder jo ikke, at man er smittet.
Måske rammer den ikke alle på samme måde.
Jeg har det storartet.
Det har jeg også.
Måske skulle vi orientere dr. Keller.
Ja. Ja.
Undskyld.
Dr. Keller.
- Jeg må tale med dig. - Jeg er optaget.
Jeg er ikke syg.
Hvis du er så heldig,
så har du lige spoleret det.
Nej, jeg er ved, at jeg er udsat.
Jeg har arbejdet med folk, der er syge,
men jeg mærker intet. Det gør Teyla heller ikke.
Tror du, at I er immune?
- Det er dig, der er lægen. - Okay.
Jeg skal bruge en blodprøve.
Tag så meget, du vil.
- Hvad laver du? - Jeg skal huske.
Jeg kan mærke, at visse ting forsvinder.
- Hvad laver du nu? - Jeg skrider.
Okay, alle sammen! Hør godt efter!
Jeg må væk herfra. Hvem ved, hvordan jeg kommer det?
Du kan ikke bare skride.
- Hvorfor ikke? - Hvad med soldaterne?
Dem må vi bare klare.
Undskyld, men jeg stoler altså ikke på dem.
Det betyder ikke, at vi burde gå fri.
Vi aner ikke, hvad der er derude.
Et eller andet har forårsaget det her, ikke?
Og vi opdager ikke hvad herfra.
Et eller andet sted derude, er der en kvinde, der...
En kvinde ved navn...
- Teyla. - Teyla, nemlig, tak.
- Jeg tror, hun ved noget. - Hvad?
Jeg ved det ikke. Vi må ud herfra og finde ud af det.
- Vi bør lytte til ham. - Hvorfor?
Fordi han giver mening.
Hvorfor har soldaterne ikke orienteret os?
Hvorfor har vi ikke hørt noget,
eller fået at vide, at hjælp er på vej.
Måske ved de ikke mere end os.
Vi har brug for en plan.
Slap de dig ud?
Andet sæt af tilfældige blodprøver var alle positive.
Der var ingen grund til karantænen længere.
- Har du symptomer? - Hovedpine.
Ja, også her.
Jeg vil vædde med, at du mister hukommelsen først.
Rodney...
Vi har mad, vand og tæpper.
Vi har ikke nok senge, men vi må klare os.
Måske bør vi overveje at bede alt ikke afgørende personale
melde sig i messen.
De ender alligevel der,
men så har vi ikke folk
- gående på gangene uden minder. - Nej.
Jeg sender Lorne og et hold ud til sikring af, at ordrene følges.
De her er fra dr. Neves. Det er stiumulanter.
De kan forsinke effekten af hukommelsestabet.
Det er bare en stopklods, men den kan give os et par timer.
Hvad er der i? Jeg er allergisk...
Tag den nu bare.
Giv dem her til Lorne og hans mænd.
En ting til.
Jeg har bedt dr. Zelenka om at fjerne portens hovedkontrolkrystal.
Uanset hvad der sker, kan vi ikke risikere at sprede
sygdommen i galaksen eller på Jorden.
Hvad sker der, når vi alle mister hukommelsen.
Dr. Keller finder på noget, før det sker.
Jeg troede, alle skulle flyttes til messen.
Det mest fremskredne tilfælde. Hans livstegn er for ustabile.
Hvad kan jeg gøre for dig?
Jeg tænkte på, om du havde fundet noget.
Hvad mener du?
Jeg har jo ingen symptomer på sygdommen, vel?
Det er muligt, at du har en naturlig immunitet.
- Doktor... - Bliv her.
Jeg tager lige en blodprøve.
Doktor. Det har du allerede gjort.
Nu sker det for mig, ikke?
Doktor, han har krampeanfald!
Okay, giv ham midazolam, fire milligram.
Han er i ventrikulær fibrillation. Jeg skal bruge en hjertevogn.
Lad den til 200.
Klar.
Lad den til 300.
Klar.
Kom så, kom så!
Stop! Stop!
Denne vej!
- Okay, så gik det vist. - Åh, gudskelov.
Mine lunger kunne næsten ikke klare mere.
- Hvad så nu? - Det ved jeg ikke. Hvordan finder vi hende?
Hvem?
Teyla, som vi lige har risikeret vores liv for.
Nå ja. Det ved jeg ikke.
Vi må lede alle rummene igennem.
Hvor stort kan det her sted være?
- Hvor fører du os hen? - Det har jeg fortalt jer. Messen.
- Jeg vil ikke derhen. - Slap nu bare af.
Jeg ved, at I er bange, men I må stole på mig.
Det er for jeres egen skyld.
De går ikke frivilligt med.
Hallo.
Messen er denne vej.
Ja.
Se ikke sådan på mig.
Det er nemt at komme på afveje her.
Major Lorne skal samle nogle flere strejfere op.
Vi begynder at møde modstand.
Ja, de mister hukommelsen nu.
De forstår ikke, hvorfor en flok soldater er efter dem.
Derfor bad jeg ham tage sine mænd
og udstyre dem med lammepistoler.
Jeg bryder mig ikke om at skyde på vores egne.
Vi har måske ikke andet valg.
Nej, du har nok ret.
Snart vil de blive forvirrede og gå i panik.
Okay, fortsæt.
Hvad?
Kom med mig.
Du må hellere holde lidt igen, major.
Vi må udsætte det her så længe som muligt.
- Hvis vi alle bliver syge, kan vi ikke reddes. - Jeg ved det.
Det er det, jeg vil tale med dig om. Jeg har en ide.
- Kom vi ikke denne vej før? - Nej.
Er du sikker?
Nej.
Jeg har en ide.
Hvad laver du?
Hvis vi kommer igen, kan vi se, vi har været her før.
Du antager, at vi vil huske,
at det var os, der tegnede det der.
Jeg ved, at I er derude.
Smid jeres våben og kom langsomt ud.
Lille fyr med briller.
- Hvad laver du? - Jeg kender ham.
Skyd ikke.
Jeg har ingen våben.
Hvem er I?
Vi blev fanget af soldaterne. Vi er undsluppet.
Virkelig?
Vent. Hvad er det?
- Jeg fandt den. - Lad mig se.
- Hvad er det? - Jeg ved det ikke,
- men jeg tror, den er vigtigt. - Hvorfor?
Jeg ved det ikke.
- Hvordan vidste du, at du skulle gøre det? - Jeg gjorde det bare.
- Det er hende. Teyla. - Kender du hende?
Lkke rigtigt.
Vi leder efter hende. Vi tror, hun kan hjælpe os.
Men der står: "Find hende."
Hvordan skal vi gøre det?
Det var det her, jeg ville vise jer.
Er det den bakterie, der forårsager sygdommen?
Lkke helt, men den minder meget om den.
Fandt du den i databasen?
Jeg holdt op med at lede i databasen.
Der var en grund til, at kun Teyla og Ronon
har testet negativ, indtil nu,
og vi har lidt information om satedanerne,
så jeg gennemså dr. Becketts arkiver om athosianerne.
Det her er en blodprøve fra en 10-årig dreng.
Han led af noget, kaldet...
Jeg skrev det ned.
Kirsan-feber?
Ja.
Det er en almindelig børnesygdom i galaksen.
- Jeg havde den, da jeg var otte. - Og jeg, da jeg var 10.
Men det kan ikke være den samme sygdom.
Kirsan-feber rammer ikke voksne og medfører ikke hukommelsestab.
Måske,
men bakteriestrukturen minder så meget om den,
at der må være en sammenhæng.
Vent. Måske er de ens.
Det forklarer, at sensorerne ikke identificerede truslen.
- Hvordan er det muligt? - Tænk over det.
Planeten havde ikke en stargate, før vi kom.
Måske da alteranerne undersøgte stedet,
bragte de ved et tilfælde kirsan-feberen med dem.
Den blev fanget her og over 10.000 år,
muterede den til at forårsage disse symptomer.
Derfor er du og Ronon ikke ramt.
I har antistoffer fra da I var børn.
Men hvis de har antistoffer, så...
Det ville tage måneder at fremstille en kur.
Hvis det overhovedet er muligt.
Saften fra enkuriplanten.
Mit folk har brugt den mod kirsan-feber i generationer.
Den er meget effektiv og nem at skaffe.
- Vi skaffer noget. - Tag en jumper.
Vent. Du har jo deaktiveret stjerneporten, ikke?
Du bad dr. Zelenka om at fjerne kontrolkrystallen.
Hvor lagde han den?
Zelenka, det er Sheppard. Kom ind.
Tjek rummene dernede og der.
Denne sektion skal være ryddet om 10 minutter.
- Lorne, kom ind. - Javel. Værsgo.
- Har du set Zelenka? - Det har jeg faktisk.
- Førte du ham ned til messen? - Beklager, han smuttede fra os.
Han må have hørt os komme.
Han slog en af mine mænd med en metalstang
og forsvandt ned i servicelemmen,
før jeg kunne skyde. Jeg aner ikke, hvor han er nu.
Zelenka, svar.
Zelenka, kom ind.
Radek, vi vil ikke gøre dig fortræd. Vi har brug for din hjælp.
Okay, det her er meningsløst.
Måske har han ingen radio,
og hvis vi finder ham, husker han nok ikke,
hvad han gjorde med kontrolkrystallen.
Der må være en udvej.
Hvad med jumperne? De har DHDer.
Uden kontrolkrystallen,
kan porten ikke frembringe ormehullet.
- Vi kommer ingen steder. - Jeg misser noget.
Jeg kan ikke koncentrere mig.
Hvad med fastlandet?
Ronon har ret.
Enkuriplanten findes overalt.
- Måske også her. - Ja.
Hvordan skal vi uddele den, hvis vi finder den?
Jeg finder på noget.
Jeg bliver her. Ved du, hvordan den ser ud?
Den gror som ukrudt på Sateda.
Det er lige her.
Du kan flyve den her. Du har det i blodet.
I bogstaveligste forstand.
Åh.
Vent. Hvad laver jeg?
Du sagde, at den hurtigste måde, var at pulverisere den
og distribuere den via ventilationssystemet.
Du prøver at forbigå baseprotokol
for temperatur, fugtighed og lufttryk.
Ja. Ja, okay, det er nemt nok.
Man skal bare ind i rodsystemet og...
- Kom nu! - Rodney.
Nej, nej, nej. Jeg burde kunne gøre det her i søvne.
Åh, Gud.
- Sker det også for mig nu? - Bevar roen.
Min hukommelse har altid været dårlig.
Folks navne, fødselsdage...
Jeg glemte engang mors dag fem år i træk.
Forholdstal for en cirkels omkreds i forhold til diameter?
Det er pi. Den er 3,14159265 og så videre.
Det er for nemt.
Du er videnskabsmand, Rodney. Du går op i den slags.
Det vil du huske længst muligt.
Ja.
Okay så...
Vent.
Gør det mig til et dårligt menneske?
Det gør dig til den person, der redder os alle sammen.
Åh, okay.
Hvad er det her?
Det ved jeg ikke.
- De kom vist af sted i en fart. - Hun er her ikke. Vi...
Hernede! Denne vej!
Stille! Af sted.
Spred jer. De må være her.
Chef!
Jeg har fundet dem.
Godt. Kom. Af sted.
Må vi gå nu?
- Hvad er der? - Jeg har en ide.
Kom.
Vi går.
Vent.
- Hvad er det her for et sted? - Fastlandet.
Hvad laver vi her?
Vi skulle jo hente den plante.
Der er noget galt.
Den går aldrig af mode.
Beklager, makker. Du sinker mig bare.
- Hvor langt er du, Rodney? - Jeg er snart færdig.
- Hvad var det? - Jeg tjekker. Fortsæt.
Stop!
Major Lorne. Det er mig, Teyla.
- Du bør ikke være herude. - Major, det er mig.
Alle er blevet beordret tilbage til messen.
- Men dr. McKay og jeg... - Hænderne på hovedet.
Langsomt.
Teyla?
Åh, Gud.
Okay, lad os få hende op.
Kom så.
Okay.
Du er sikkert ved at gå i panik,
men det er der ikke tid til. Fokuser.
Du undrer dig nok over, hvem der har bundet dig.
Du er vågen.
- Major Lorne, du må slippe mig fri... - Glem det.
Du skal ingen steder, før jeg får nogle svar.
Jeg skal vide, hvad du har gjort ved mit folk.
Hvad har jeg gjort? Tror du, at jeg står bag?
Er det medicin? Er det et biovåben?
Major, de er syge. Det er du også.
Hele basen er smittet med en sygdom.
Alle, undtagen dig.
Ja. Jeg er immun.
- Det er vel nok bekvemt. - Hvor mange har du taget?
Lad nu bare mig bekymre mig om det, okay?
Det er pillerne. Det er dem, der påvirker din opførsel.
De forvirrer dig. De gør dig ustabil.
De gør mig ustabil?
Det er ikke mig, der har gjort mit folk syge, vel?
Hold nu op med at forhale det. Jeg vil vide, hvad du lavede.
- Rodney! - Teyla.
Ja. Det er godt at se dig.
Oberst Carter, dr. Zelenka, i lige måde.
Hvordan fandt I mig?
Vi kunne ikke finde dig selv,
så vi fulgte efter ham.
- Blev du færdig? - Hvad mener du?
Kan du desarmere skjoldet?
Jeg ved det ikke.
Hurtigt.
Stå stille.
Smid den.
Træd tilbage.
Nå.
Sig mig.
Hvem fanden er du?
Jeg ved godt, at du intet kan huske.
Du aner ikke, hvad der foregår. Du er forvirret.
Måske også lidt bange. Det ville jeg være.
Men du må stole på mig.
Vi er venner. Det vi har været igennem sammen,
kan ingen sygdom udviske, uanset hvad andre siger.
Ikke helt.
Inderst inde ved du at jeg taler sandt.
- Giv mig pistolen. - Godt forsøgt.
Måske er det dig, der bandt mig.
Okay. Så skyd mig,
og du vil være helt alene midt i skoven,
uden at vide, hvor du er, hvor du skal hen,
eller hvad du skal gøre nu.
Hvordan skal jeg kunne forværre situationen?
Det er en god pointe.
Her. Sæt dig.
Vil du ikke hellere gøre det?
- Jeg ved ikke hvordan. - Og det gør jeg?
Ja. Du var næsten færdig med forbikoblingsprogrammet.
Så må det jo være nemt nok.
Rodney, hør på mig. Du skal gøre det. Det er vores eneste chance.
Du har denne viden inden i. Du skal bare hente den frem.
PROGRAM AFSLUTTET
- Wow. - Han gjorde det.
Da jeg sagde næsten, mente jeg det vist.
Hvad nu?
Nu må vi bare håbe, at oberst Sheppard og Ronon
gennemførte deres mission.
Ja. Ja.
- Hvem? - Hvem?
- Hvad er det? - Et rumskib.
På vej til lastdørene på taget.
- Har de identificeret sig? - Nej.
- Måske er det hjælp udefra. - Måske er det et angreb.
Kontakt de andre. Sig de skal møde mig ved Jumper Bay.
- Godt fløjet. - Tak.
Kom. Hjælp mig med det her.
- Teyla skal have det straks. - Hvem?
Kom nu.
Hænderne op. Nu.
Løjtnant, det er medicin. Vi skal aflevere den.
Hænderne op, sagde jeg.
Vi tager dem med i cellen.
Det er en fejltagelse. De syge har brug for medicinen.
- Ved du, hvad du gør? - Hvad fanden foregår der?
Vi fangede disse mænd, de ville infiltrere basen.
Lorne, nu skal du høre på mig.
Ellers dør alle på basen.
- Hvem er du? - Kig i din lomme.
- Hvad? - Kig nu i din lomme.
Du tog et billede af ham.
OBERSTLØJTNANT JOHN SHEPPARD - STOL PÅ HAM!
Jeg var der.
Han taler sandt.
Det er vores øverstkommanderende.
Det passer. Jeg er øverstkommanderende.
Så du skal gøre, hvad jeg siger.
Javel. Hvad er dine ordrer?
- Gør som han siger. - Pistol.
Følg mig.
Oberst, du er vågen.
Hvad skete der?
Teyla distribuerede planten via ventilationssystemet.
Det slog dig lidt ud.
Hvor længe har jeg sovet?
- Cirka en dag. - En dag?
Nogen blev hårdere ramt end andre.
Hvordan har du det, John? Hvad med hukommelsen?
Det er vist udmærket. Det er lidt slørret.
Hvis jeg glemmer din fødselsdag næste år...
Så tilgiver jeg dig.
Når du får det bedre, vil major Lorne gerne tale med dig.
Han har det skidt med det hele.
Det var ikke hans fejl. Godt at han havde det billede jeg gav ham.
Det var godt tænkt.
Ja. Hvis distributionen af behandlingen var blevet udskudt,
ville mange flere være døde.
Hvad mener du?
Hvor er McKay?
Du bør sove.
Det er okay. Jeg har det fint.
- Jeg siger til, når hun vågner. - Jeg bliver.
Okay.
Hun giver ikke op.
Hun er en fighter.
Katie?
Doktor?
Hun bevæger sine fingre.
Katie? Katie!
Hej.
- Hvor er jeg? - Du er på skadestuen. Du er i sikkerhed.
Kan du huske noget?
Rodney?
- Det er godt at se dig. - Ja, i lige måde.